Pekelné doly, aneb zase jednou na sever
- Podrobnosti
- Zveřejněno 22. 7. 2010 18:59
- Napsal Administrátor
Někteří z nás dosud nebyli v legendami opředených Pekelných dolech, tak co jiného. Hurá tam. Volíme obvyklou cestu, přidáme některá dosud nenavštívená místa a bude. Jeden z mála příznivých termínů 17. Červenec. Celý týden slunce pražilo jak v rovníkové Africe, vedro že i mouchy lozily po svých. Ani létat se jim nechtělo.
Všude okolo poznámky, že v takovém vedru….., na motorce….., tak daleko…., to bude děsný….. . Nic naplat jede se. V pátek se situace otočila. Ke konci týdne nás holky (rozuměj „rosničky“) strašily, že bude hotové peklo, bouře, přívaláky a kroupy. Tak zase pro změnu, mají být bouřky….., přívaláky….., tak daleko v dešti…. .
Sobota ráno byla taková nějaká, sluníčko se dralo ven, ale svítilo tak nějak nesměle, přes opar. Ale vyrážíme. Mnoho nás není, Honza to vzdal, neboť v Krupce od rána prší a jsou bouřky. Kdo by také v bouřce jel na výlet.
Vydáváme se tedy na Trutnov, Vrchlabí, ale do Železného Brodu, kde máme spycha s Giovanym to vezmeme trochu netradičně. Tentokrát vrchem přes Roprachtice, pak dolů na Bozkov a podle Jizery do Ž. Brodu. U Roprachtic stojí nová soukromá rozhledna, ale bylo zavřeno. Dnes jako na zavolání o ní byla v Toulavé kameře reportáž. Celou dobu jsem pozoroval Ještěd, který byl krásně vidět. Nikde mraky ani opar. To musí dopadnout.
Zastavujeme v Brodě na Benzině na kafe a čekáme na Giovanyho. On nám jel naproti, ale nahoru na Pelechov. Myslel, že pojedeme obvyklou trasu. Nakonec přijede několik dalších motorek z Motoklubu Tanvald a tak se naše kolona rozrostla.
![](/images/Cestovani/2010/pekelny01.jpg)
![](/images/Cestovani/2010/pekelny02.jpg)
Pokračujeme přes Jablonec n. N. na Liberec, kde zastavujeme na motorkářském azylovém ostrově, Bikers Crownu. Prohlížíme ty hromady krásných věcí pro motorkáře, spekulujeme, co bychom si koupili, kdybychom vyhráli v loterii. Vandrák kupuje chopprácké triko aby znásobil svoje image s motorkou.
Pak jedeme dál, občas zastavíme na semaforech a čekáme, až na nás dojde na opravovaných místech silnice řada. Nakonec dojíždíme k našemu oblíbenému motorestu Pod zámkem. Je tam trochu plno, ale místo pro nás se najde, vybíráme z jídelníčku, tu vepřovou s knedlíkem a zelím zapíjíme čepovaným pivem bez piva a posilněni se vydáváme na pár závěrečných kilometrů.
Za rohem odbočujeme na Jablonné v P., přejedeme náměstí, zabočíme na Brniště, prolétneme lesem a sjíždíme do krásné vesničky Velenice. Spousta krásných dřevěnic, radost pohledět. No a hnedle vracečka zpátky do kopce a jsme na nádvoří Pekelek. Tentokrát je tam i stánek s motorkářským zbožím a majitel je nakonec z Trutnova. Pokecáme a spřádáme plány na další akce.
Ti co tam nebyli, prolézají jeskyněmi, dáváme si kávu a cokoliv na zub a vydáváme se zpátky.
Vedením pověříme Giovanyho, neboť chceme na průrvu Ploučnice. I když vím kde to je, nikdy jsem tam nebyl, tak co si lámat hlavu s cestou. Avšak větší kravinu jsem nemohl udělat. Jen co vyrážíme z Brniště mi je jasné, že se ženeme někudy jinudy. Samozřejmě, vlétneme do Stráže p. R. a průrva je kdesi mimo. Kroutíme to nádhernými silničkami překrásným krajem Podještědí. Nádhera. Ještěd je neustále na dohled, krása, která si plně to ocenění architektury zaslouží. V Českém Dubu zastávka na náměstí. Ještě že tak. Už jsem pozoroval, že Giovany po silnici nějak kličkuje. A skutečně, již trpěl kyslíkovým opojením a musel upravit tělesné procesy nikotinem. Budeme mu muset koupit k vánocům elektronickou cigaretu, tu bude moci žužlat i v helmě při jízdě. Někteří využijí zastávku návštěvou místní cukrárny.
![](/images/Cestovani/2010/pekelny03.jpg)
![](/images/Cestovani/2010/pekelny04.jpg)
Pak pokračujeme dál na Hodkovice, Frýdštejn, kde míjíme krásnou zříceninu hrádku (stojí za návštěvu zvláště s dětmi) a končíme na parkovišti na Malé Skále. Silnice z Frýdštejna dolů je tedy hrůza. Vůbec se nedivím tomu, že k nám cizinci jezdí čím dál tím méně. Kdo by si na těch našich tankodromech ničil auta. Mají již také hlouběji do kapsy a nemohou si kvůli tomu každý rok koupit nové.
Nastává loučení a jedeme již po obvyklé trase domů. Vzal bych to ještě přes Kozákov, ale všichni mají zprávy z domova, že se bouří a prší. To se nám ale trochu vymstilo. V Rudníku začíná pršet. Narychlo využíváme přístřeší u krásného domečku, který je na prodej a tedy pustý. Holanďanům se tady přestává líbit, tak co sním. Blesk stíhá blesk. Všichni jsou natěšeni domovem. Tak tedy vyzkoušíme nepromoky.
![](/images/Cestovani/2010/pekelny05.jpg)
![](/images/Cestovani/2010/pekelny06.jpg)
Nakonec ten liják byl tak silný, že zastavujeme v Trutnově na pumpě a čekáme, až se to vylepší. Po chvilce jsme opět v sedlech a domů dojíždíme v ustávajícím dešti. Kdybychom se zdrželi půl hodiny na Kozákově tak jsme ani nezmokli. Ale zase bychom nevyzkoušeli nemoky.
A tak jsme v nádherném počasí absolvovali pěkný výlet a holky měli také pravdu. Zmokli jsme. A tak všichni byli spokojeni.
A tak to má být. Příští víkend nás čeká Svatojakubská pouť v Úpici, Honza s rodinou jedou na pstruha do Polska tak se uvidíme a je tady začátek srpna a cesta na Šumavu.
Takže pěkné silnice, nádherné počasí, bezvadné přátele okolo sebe. Užijte si dovolenou a načerpejte síly do druhé půle roku.
Těšíme se na další setkání v sedle.
Více fotografií naleznete ve fotogalerii.