Courání po chrudimsku, aneb v podhůří Železných hor
- Podrobnosti
- Zveřejněno 26. 8. 2012 18:20
- Napsal Administrátor
Je léto, letos sice nějaké podivné ale přece jen. A léto je pro nás motorkáře sezónou, sezónou krátkou a tak se musí využít, jak to jen jde. Pojedeme na výlet? Navrhněte kam, pomalu mi dochází témata. No ale není, až tak nemožné něco navrhnout. Dávám tři témata k vybrání. Můžeme vyjet směrem na Jeseníky a přes Polsko zpět. Další možností na sobotu je návštěva Motocentra Vrbovka v Praze a letecké muzeum a naposledy výlet k Železným horám. Vyhráli Železné hory.
Připravuji plán a plánujeme sobotní výlet. Několikrát denně prohlížím všechny možné servery s předpovědí s počasím. V noci pršelo. Každou chvilku se budím a poslouchám co se venku děje. Sobotní ráno vůbec nevypadá vhodné k výletu. Sám bych asi zůstal doma.
No nic. Sobota ráno, devět hodin a jsem na pumpě. Jako první tentokrát dorazil Milan s Hankou. Během pár minut přijíždí i ostatní. Někteří se nakonec rozhodují jinak, ale je to každého osobní rozhodnutí.
![](/images/Cestovani/2012/chrudimsko_01.jpg)
![](/images/Cestovani/2012/chrudimsko_02.jpg)
Krátce po deváté hodině se dáváme na cestu ke Hradci Králové, kde nás čeká Mikeš. Scházíme se a pokračujeme v pohodě na Chrudim a následně zastavujeme v obci Kočí u zdejší pamětihodnosti dřevěného kostelíku. Provoz byl na sobotu docela slušný, ale od teď nás čekají pouze vedlejší trasy.
V Kočí uděláme pár fotek a jedeme do Slatiňan. Zastavujeme na parkovišti u hřebčína a naše první akce je ranní káva u kiosku. Občerstveni procházíme parkem na nádvoří zdejšího zámku. Opět pár fotek a jdeme zpátky. Máme toho dnes hodně v plánu, tak honem do sedel.
Chci se podívat na obdivovanou rozhlednu, která jako jedna z prvních je složena jakoby ze sirek. Sice velkých ale přece. Báru I shodil vichr, tak ji nahradila mladší sestra Bára II. Možná již odolnější. No nahoru se nikomu nechce drápat, tak jen obrázek do památníku.
![](/images/Cestovani/2012/chrudimsko_03.jpg)
![](/images/Cestovani/2012/chrudimsko_04.jpg)
Tridacovi nějak zlobí spojka. Dalším bodem je Motocentrum Tass v Rabštejnské Lhotě. Je po dvanácté a mají již zavřeno. No ale majitel nestačil ujet tak ho hned využíváme. Ochotně nám prodal brzdovku, poradil a pomohl s opravou. Musím říci, že oprava se povedla a Tridac už pak pelášil vesele dál. Využili jsme tedy ještě odbornosti majitele a nechali si poradit se svými problémy. Koneckonců některé motorky byly vlastně po čase opět doma.
Jedeme dál po trase, kde se souběžně koná cyklistický závod horských kol. Bylo jich mraky a zdolávané kopce jim dávali zabrat. Ale mávali a usmívali, tak se jim to evidentně líbilo.
Přejíždíme Křižanovickou přehradu, keltské oppidum hned za ní jsme nenašli. Tak jedeme do dalšího cíle. Za Nasavrky zastavujeme v restauraci na oběd. Hodinka zdržení při celkem chutném obědě, cena příjemná a prostředí tak nějak. Pokračujeme a zastavujeme ve Zderazi na obhlídku skalních obydlí. Bylo zavřeno, ale sehnat průvodce prohlédli bychom vše zblízka.
Pár kilometrů a jsme v Proseči, v cíli naší cesty. Navštěvujeme zdejší muzeum se sbírkou dýmek. Několikrát jsme to viděli v televizi, dnes konečně osobně. Na náměstí je plno lidí a stojí zde několik auto a motoveteránů, které zde končili svoji sobotní cestu. A opět jsme v sedle a jedeme do blízkých Nových Hradů, omrknout pohádkově opravený zámek. Cestou míjíme pěknou restauraci Polanka, kterou nám, doporučoval Endy. Ale na večeři byl ještě čas.
![](/images/Cestovani/2012/chrudimsko_05.jpg)
![](/images/Cestovani/2012/chrudimsko_06.jpg)
V Zámecké restauraci si dáváme kávu a občerstvení. Zde nás opět dohání mraky, kterým stále úspěšně unikáme. Vracíme se na parkoviště k motorkám a začíná trochu poprchávat. Na severu je ale jasno, tak šupem tím směrem. Je to ostatně náš směr.
Po chvilce tomu ujíždíme. V osadě Bílý Kůň si udělám fotku do soutěže Motokrupka, v Luži natankujeme a pak už nejkratším směrem k domovu. Jirka jde čepovat hasičům pivo na pouť, tak spěchá, my celkem nikam. Jelikož se celý výlet povedl, zastavuji ještě u naší oblíbené cukrárny v Nováči na náměstí. Dáváme si zmrzku a pochvičce se již loučíme. Tridac s Mikešem ještě jedou do Hronova ke kostelu pro body do stejné soutěže. Po chvilce jsem doma a mohu říci, že výlet byl prima. Počasí nám parádně vyšlo, ze své bylo učiněno zadost i meteorologům. Svítilo sluníčko, bylo teplo i sem tam sprchlo.
Ujeli jsme svých 260 kilometrů bez nehody, ani jsme žádnou nepotkali. Jedinou vadou na kráse výletu jsou většinou nekvalitní silnice v Pardubickém i Královéhradeckém kraji. To určitě nepřiláká turisty do jinak krásných míst.
Dalším nešvarem je značení turistických zajímavostí. Na mapách i v internetu je plno odkazů, ale v místě již jsou velmi zřídka. Možná jsou někde ty hnědé uzoučké tabulky, možná dostatečné pro cyklisty a pěší, ale pro motoristy jsou nedostatečné, nečitelné. Tak se nám povedlo, že jsme netrefili na několik míst, kde jsme plánovali zastávku. Možná by stálo zato se nad tím alespoň zamyslet.
A tak přátelé, na cesty. Je zde plno míst, která stojí za to je navštívit.
Fotky z cesty ZDE (Tridac - Rajče)
Fotky z cesty ZDE (Mikesch - Rajče)